Trei gin și tonic.
Nu-ți fă griji pentru mine.
Haide.
Pot să te dezbrac?
Ce faci?
Păi... nu e prea drăguț.
Dar nu e nicio stricăciune permanentă.
Se vindecă foarte bine.
Pot să-ți pun o întrebare?
Sigur.
Ca să injectezi pe cineva cu un ac, trebuie să știi ce faci?
Da, bineînțeles.
Și dacă administrezi un sedativ?
Atunci trebuie să știi cât de mult trebuie să dai.
Administrarea direct în fluxul sanguin poate fi mortală. De ce întrebi?
Curiozitatea... asta-i tot.
Cauți pe cineva?
Doar vizitez.
Programul de vizite nu începe decât peste o oră.
O să aștept.
Draga Isabel.
Am luat un apartament nou. Stau pe balcon...
care e inundat de lumină.
Mă simt odihnit și plin.
Îmi pare rău Isabel, dar sunt fericit.
Nu cred un cuvânt din astea.
Poate ar trebui să-l lași să plece.
Cum aș putea?
Asta a fost trimisă din port.
Vrei să te uiți?
Pot să-i spun că ți-e rău?
Nu.
O bere, mulțumesc.
Doi nouăzeci.
Liniștită zi.
Mark Olsen.
David.
Ești dansator.
Felul cum te miști. Poziția ta.
Da, am dansat când eram copil. Unele obiceiuri vor fi încălcate.
Am fost căsătorit cu o dansatoare odată.
Ce s-a întâmplat?
Căsătoria nu i s-a potrivit.
Sau eu ei. Am vagabondat separat. Dacă nu era dansul, atunci era munca.
O prostie, nu-i așa? Când iubești pe cineva...
dar îi lași să-ți alunece printre degete.
Continui s-o vezi?
N-am suportat să ne vedem unul cu celălalt, mulți ani.
Și ce faci?
Sunt polițist.
Ar trebui să plec.
Mulțumesc.
Te cunosc?
Nu știu.
Cunosc o mulțime de bărbați.
Haide!
Frumoasă zi pentru a fi afară.
Depinde în ce dispoziție te afli.
Totuși aș putea intra să iau o bere.
Dansatoarea ta... încă muncește?
Da, aici în Melbourne. E coregraf.
Dansul rămane marea ei dragoste
dar nu pentru mult timp.
De ce?
E pe moarte.
Isabel?
Daniel.
Da, Isabel.
Tuberoze. Ce frumoase. Favoritele mele.
Ultima dată ți-am adus iriși și ai spus același lucru.
Asta pentru că toate sunt favoritele mele.
Ce spune doctorul?
E vorba de oasele mele.
Întoarce-te la muncă.
Nu știu dacă pot face asta.
Iartă-mă dacă asta sună strident, dar indiferent ce ți s-a întâmplat,
a rămas în urmă.
Înțeleg dacă simți că nu mai poți dansa,
dar cum rămâne cu coregrafia?
Te-am ales pe tine.
N-am cerut să fiu ales.
Atunci pleacă.
Isabel.
Vrem să dansezi pentru noi.
Asta e ce dorim cel mai mult.
Vrei să mă omori, Daniel?
Sau poate vrei să mi-o tragi?
N-o să mă uiți niciodată.
Te simți bine?
Cum s-a întâmplat?
Sora mea mai mare a făcut-o.
Un accident?
Nu.
A făcut-o dinadins.
Mi-a pus mâna într-un vas cu apă fiartă.
Când văd poze de-ale mele ca fetiță,
mereu sunt cu mâna în buzunar.
Îmi pare rău dacă te-am deranjat.
Ar fi ciudat dacă te-aș întreba de numele tău?
Nu. Nu ciudat. E Julie.
Daniel.
Julie!
Te superi dacă-ți cer numărul?
Bună. Nu e nimeni aici să-ți răspundă, dar lasă-ne un mesaj. Mulțumesc, pa.
Julie. Sunt Daniel. Tipul din tren.
Nu știu dacă reușești, dar e o cafenea
The Plain Tree, lângă strada Bourke.
Mâine să zicem la 5:30.
Încă mai citești?
De câte ori pot.
Tu încă mai vorbești cu tine?
N-aș fi știut, nu-i așa? Nu până când ai fost tu acolo să-mi spui.
De fapt studiez.
Deci ești studentă.
Școală de noapte. Economie. Am o lectură la șase jumătate.
Ce vrei?
Ceai.
Un ceainic... pentru amândoi.
Mă bucur că ai venit.
Mă bucur că ai sunat.
De ce mi-ai dat numărul tău?
A fost un impuls.
Poate fi periculos să-ți asculți impulsurile.
Da. Câteodată.
De ce erai supărat în tren?
O prietenă de-a mea e pe moarte.
Am neglijat-o.
E o prietenă apropiată?
În anumite privințe e cea mai apropiată.
Asta e.
Pot să te văd din nou?
Ce faci duminică?
Vrei să joci un rugby?
Nu știu să joc.
Bineînțeles că știi.
Sună-mă.
Ia-o. Lovește-o. Lovește-o.
Daniel.
Lovește-o.
Frumoasă lovitură.
Da.
Sunt gata de muncă.
Vino la masa duminica.
Pot să vin cu cineva?
Da.
Arăți grozav.
Oare? Nu am fost sigură ce să port.
Nu, e bine. Nu e ca și cum te-ai întâlni cu mama, sau altceva.
Nu.
Isabel e mai rea decât mama.
Intrați.
Isabel, aș vrea să cunoști o prietenă de-a mea, Julie.
Buni ai venit. Mulțumesc.
Uită-te la masă. Arata grozav.
Nu trebuia să te deranjezi atât.
Nu m-am deranjat. Mark a făcut totul.
Daniel.
Știi, nu arăți ca un polițist.
Nu?
Lui Julie îi place anghinarea?
Nu sunt sigur.
Mă bucur că nu ești dansatoare.
E o lume foarte singulară.
Unde v-ați cunoscut?
În tren.
Vin?
Am început să fac câteva notițe pentru noua noastră muncă.
Adică doar câteva gânduri inițiale.
E așa nedrept.
A fost atât de costisitoare, încât n-ar trebui să-ți dai seama.
Poate erai grăbită.
Isabel.
Cred că-ți datorez mulțumirile mele.
De ce?
Că l-ai adus pe Daniel înapoi.
Daniel, nu mi-ai spus... dacă nu arăt a polițist...
a ce arăt?
Nu știu.
Director de școală.
Ce fel de polițist ești?
Lucrez la o unitate specială.
Avem de-a face cu un anumit tip de delicte. Abuzarea copiilor, violență contra femeilor
Sunt greu... de rezolvat?
Majoritatea delictelor cu care am de-a face,
trebuie să te întorci în timp ca să construiești dovezile.
Se schimbă atâtea lucruri... amintirile pălesc.
Atunci sunt crime care nu sunt niciodată raportate oficial.
Le numim, cazuri cu numere negre.
De ce?
Dacă nimeni nu vorbește, atunci cazurile nu există. Nu pot fi rezolvate niciodată.
Ce se întâmplă cu ele?
În final... un dosar prăfuit undeva.
Nu...
cu victimele?
E neprevăzut. Unele își revin. Pentru altele, nu se termină niciodată.
Îți place?
Cum l-ai găsit?
Un prieten. Îl poți folosi cât vrei.
Picioarele îmi sunt ca de piatră.
Simt atâta putere în tine.
Ești obosită?
Ne vedem dimineață.
O băutură?
Vin roșu.
N-o să stau mult.
O bere și un vin roșu. Mulțumesc.
Julie.
Julie!
Bună. Nu e nimeni aici să-ți răspundă, dar lasă-ne un mesaj. Mulțumesc, pa.
Sunt Daniel.
Ajută-mă.
Am văzut... am văzut o femeie.
Am crezut c-o cunosc.
I-am atins părul.
Daniel.
Ai început cu sfârșitul.
Te rog, mergi înapoi la început.
Subtitrarea: Dorula www.subtitrari-noi.ro